Tak si dát s tebou pivo na stojáka
zevlovat u starého kolotoče
bez dechu sledovat voltyžéry
a před půlnoci
klátit nohama u metronomu
Smůla
snad úbytek emocí
že nežonglujeme něžnými čtvrthodinkami
nebalancujeme nad jícnem rozvodů
pivo je vypito
a čepele nožů otupěly
v pilinách šapitó
(A přece cítím tvůj virtuální úchop
snad ty mi držíš ruku
při každém saltu mortale na visuté hrazdě
při každém šluku
THC
típneš ho dřív než mě setne
tak jo
dík za to)
Nejsme na Letné
já jsem s tím svým
ty s tou svou
Oba
se svou
samotou
Jo, život (aspoň můj teda) je dost cirkus.
29.08.2022 21:23:49 | Kaprikorn
na tom kolotoči
jsem
jako malá
jezdila
prý ho opravili
pod tou cirkusovou plachtou
jsem od ,,něj,, dostala první pusu
a co jsme vyváděli
na Stalinu...
teď taky žijeme
každý jinde
asi to tak má být
když jsem tě četla
viděla jsem to
všechno
krásné dny Pam
Too :)
17.08.2022 15:41:08 | Tootsie
Má drahá souznělá
Praha to umí
vyšívaná našimi kroky
sem tam
každý jinam
a přece
s průsečíky na křižovatkách
u hospod a v autobuse
když tě potkám
ohlédnu se
:-)
28.08.2022 17:53:12 | Pamína
uf... ST* a koukám, už jsem tu byla:) to nevadí, skvělé texty nejsou na jedno čtení...
14.08.2022 08:03:07 | Sonador
...kde by byla láska bez stezku...po tom co bylo krásný.
13.08.2022 23:08:58 | Marten
.....Vzpomínky balancují na laně jak provazochodkyně nad Vltavou.....ona to zvládne a vzpomínky si odcupitají do Radosti nebo do Smutku....."Tvá"Praha Ti téměř vždy nějakým způsobem proklouzne do veršů/úsměv/........a samota může překvapit svým tvůrčím nábojem ....ráda Tě "vidím"Pamínko.....Ji./úsměv/
13.08.2022 17:42:19 | jitoush
Když stesk a smutek se láskou až do úzkosti prochvívá čistotou vyvěrajících slov, která svým něžným jemnocitem empaticky rozechvějí i čtenáře... :-)*
12.08.2022 17:36:03 | Amonasr
krásná ... prostě tak
12.08.2022 07:20:07 | lawenderr
...víc netřeba, viď :-)
12.08.2022 22:12:15 | Pamína
Pohledná poetická pohlednice Prahy* U pivka na Letné, kde cirkusovej stan, života je klam. Tak sis uždibla času Pamíno, a vysekla sis zde syrovou báseň o lidském odcizení... a že zarezonovala i ve mně, tak o tom není pochyb!
Jsem moc rád když přijdeš, a mohu si po čase z Tvých prstů přečíst*
12.08.2022 02:07:33 | šerý
Jsem ráda šeráčku že literátská pošta mou pohlednici doručila do otevřených stránek blízkých duší. Dík za přečtení a za zpětný lístek s mou adresou!
12.08.2022 22:11:32 | Pamína
Pamínko skvělá - tahle až zabolela:-D* ST*
11.08.2022 23:29:58 | Frr
Když to bolí, tak žijeme, viď milý Frr...?
12.08.2022 22:07:47 | Pamína
Konec tomu dal.. Důraz který se mi v básní líbí. Pěkné dílo
11.08.2022 22:57:53 | Lioness
Dík, milá Lioness. Ne vždycky to vyjde...
12.08.2022 22:05:48 | Pamína
Umíš překvapit, fakt. Je mi žinantní to psát, ale má to víc šťávy, než bych od tebe čekal. Mám rád když to takhle je. Když to v lidech hoří, bez ohledu na čas.
11.08.2022 21:24:22 | Luky-33
Luky vyrazil jsi mi dech. Vážím si Tvého názoru, fakt moc. Dík za to.
12.08.2022 22:04:06 | Pamína
Mě tvé věci baví číst.
Tohle se mi však líbí nějak víc, asi díky té zajímavé kombinaci náboje takový ty bezstarostný živelnosti a životní rovnováhy a nadhledu, který člověk většinou má až v okamžiku, kdy sám cítí, jak se ten náboj, a bezstarostnost ztrácí. Je to velmi kontrastní, ale v tom textu to působí naprosto přirozeně.
Jsem rád, že jsi ten můj koment vzala. Nebyl jsem si jistý, zda ho správně pochopíš. Bez té neverbální komunikace to někdy vyznívá blbě.
13.08.2022 21:57:25 | Luky-33